El temps vençut per l'amor, la bellesa i l'esperança
El temps vençut per l'amor, la bellesa i l'esperança (també Al·legoria del Temps i la Bellesa) és un quadre del pintor Simon Vouet, realitzat el 1627, conservat al Museu del Prado. El museu el va adquirir a Londres el1954.[1]
![]() ![]() | |
Tipus | pintura ![]() |
---|---|
Creador | Simon Vouet ![]() |
Creació | 1627 |
Gènere | pintura mitològica ![]() |
Material | pintura a l'oli llenç (suport pictòric) ![]() |
Mida | 107 (![]() ![]() |
Col·lecció | Museu del Prado (Madrid) ![]() |
Catalogació | |
Número d'inventari | P002987 ![]() |
Catàleg |
El tema
modificaEl tità Cronos és personificat com l'inexorable Temps que tot ho devora, només a vegades detingut o vençut per l'Amor, la Bellesa i l'Esperança. L'al·legoria és mostrada d'una forma alguna cosa còmica i jovial.[2]
Descripció de l'obra
modificaEl Temps, amb la dalla de la mort i rellotge de sorra, és derrocat per la Bellesa i l'Esperança, a les quals ajuden alguns amorets que ataquen a l'ancià a terra, de manera graciosa, mossegant i desplomant les seves ales. Una corona de flors identifica a l'Esperança, mentre que la Bellesa, per la qual suposadament Vouet va utilitzar com a model a la seva esposa, Virginia da Vezzo, li arrenca alguns cabells.[3]
Referències
modifica- ↑ «Página web del museo». [Consulta: 22 setembre 2015].
- ↑ VV. AA.. Mitología clásica e iconografía cristiana, pág. 45. R. Areces, 2010. ISBN 978-84-8004-942-9.
- ↑ «artehistoria.jcyl.es». Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 22 setembre 2015].