Doreen Carwithen
Doreen Carwithen (Haddenham, 15 de novembre de 1922 - Forncett, 5 de gener de 2003), també coneguda com a Mary Alwy, fou una compositora britànica de música clàssica i de cinema.
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 15 novembre 1922 ![]() Haddenham (Anglaterra) ![]() |
Mort | 5 gener 2003 ![]() Forncett (Anglaterra) (en) ![]() ![]() |
Formació | Royal Academy of Music ![]() |
Activitat | |
Ocupació | compositora, compositora de bandes sonores ![]() |
Professors | Peers Coetmore ![]() |
Instrument | Piano ![]() |
Família | |
Cònjuge | William Alwyn (1975–1985), mort del cònjuge ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Biografia
modificaLes primeres lliçons musicals que va rebre de nena se les va impartir la seva mare, una mestra de música, i començà a tocar tant el piano com el violí amb ella als quatre anys. Als setze va començar a compondre musicant I Wandered Lonely as a Cloud (Daffodils) de Wordsworth per a veu i piano.
El 1941 va ingressar a la Royal Academy of Music i va tocar el violoncel en un quartet de corda i amb orquestres. Va ser membre de la classe d'harmonia de William Alwyn, que va començar a ensenyar-li composició. La seva obertura ODTAA (One Damn Thing After Another) va ser estrenada al Covent Garden per Adrian Boult en 1947. Aquest mateix any la Royal Academy la va seleccionar per formar-la com a compositora de música per a pel·lícules.
El 1961 es va convertir en secretària i amanuense de William Alwyn. Es convertí en la seva segona esposa el 1975,[1]i adoptà Mary Alwyn com el seu nom de casada, ja que no li agradava el de Doreen, i Mary era el seu segon nom. Més tard va treballar com a sub professora de composició en la RAM. Després de la mort del seu marit el 1985, va fundar l'Arxiu William Alwyn i la Fundació William Alwyn per promoure la música del seu difunt marit i facilitar projectes d'investigació relacionats.
Llavors va recuperar l'interès en la seva pròpia música. El 1999 un accident cerebrovascular la va deixar paralitzada d'un costat. Va morir a Forncett St Peter, prop de Norwich, el 5 de gener del 2003.
Obres
modificaDoreen Carwithen va escriure partitures per a més de 30 pel·lícules, entre les quals Harvest from the Wilderness (1948), Boys in Brown (1950), Mantrap (estrenada als Estats Units com a Man in Hiding) (1952), East Anglian Holiday (1954) i Three Cases of Murder (1955). També va col·laborar en la música d'Elizabeth Is Queen, el film oficial de la coronació d'Elisabet II del Regne Unit.[2]
També va compondre música orquestral: una obertura ODTAA ODTAA (One Damn Thing After Another)[3](1945) (segons la novel·la de John Masefield); ; un Concert per a piano i cordes (1948); l'obertura Bishop Rock (1952) i una suite titulada Suffolk (1964).[4]També va compondre dos quartets de corda poc coneguts, però que van guanyar premis.[5]
També va editar per poder representar-se el segon concert per a piano del seu marit William Alwyn.[6]
Filmografia seleccionada
modifica- To the Public Danger (1948)
Referències
modifica- ↑ Burton-Page, Piers «Alwyn, William (1905–1985)» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press, 2004. DOI: 10.1093/ref:odnb/88725 [Consulta: 5 gener 2015]. requereix subscripció o ser soci de la biblioteca pública del Regne Unit
- ↑ «Elizabeth Is Queen - Reel 1» (en anglès). www.britishpathe.com. [Consulta: 15 octubre 2019].
- ↑ En català "Una maleïda cosa després d'una altra"
- ↑ London Symphony Orchestra, Richard Hickox, Chandos records 9524.
- ↑ Sorrel Quartet, Chandos Records: 9596.
- ↑ London Symphony Orchestra, Richard Hickox, Chandos Records: 9196.
Enllaços externs
modifica- Obertura "Bishop rock" a YouTube (1948)
- (anglès) Biografia de Carwithen a Musicweb
- (anglès) Obituari de Doreen Carwithen per Martin Anderson