Ramir I d'Aragó: diferència entre les revisions
Contingut suprimit Contingut afegit
m Robot: Reemplaçament automàtic de text (-http://books.google.com/ +http://books.google.cat/) |
m Robot: Reemplaçament automàtic de text (- + ) |
||
Línia 68:
Quedava pendent però el seu fill il·legítim Ramir. Aquest va rebre les terres compreses entre les viles de [[Matidero]] a [[Vadoluengo]] «''Facta carta donationis quod ego Sanciu, gratia Dei rex, dono terra mea tibi filio meo Ranimiro, ed est de Matirero usque Vadumlongum ab omni integritate''», conjunt de terres que es corresponen aproximadament a l'antic [[comtat d'Aragó]] de [[925]]. Però com que aquestes terres entre [[Matidero]] a [[Vadoluengo]] eren terres patrimonials de la dinastia reial pamplonesa, és a dir, eren [[terra regis]], tant sols li foren donades en feu i amb l'obligació de jurar fidelitat al seu germà el rei de Pamplona [[Garcia Sanxes III de Pamplona|Garcia Sanxes III]].
La historiografia secular havia interpretat de manera simplificada que arran del testament del rei [[Sanç Garcés III de Pamplona]] «el Major» el [[Regne de Pamplona]] s'havia dividit i s'havien creat els regnes independents de Castella, de Ribagorça-Sobrarbre i d'Aragó. Però l'historiador aragonès [[Antonio Ubieto Arteta]] es mostrà en desacord amb aquesta interpretació del testament de [[1035]] segons la qual s'havien creat aquests tres regnes independents. Segons Ubieto, [[Sanç Garcés III de Pamplona]] mai no dividí el [[Regne de Pamplona]] entre els seus fill, sinó que tant sols concedí parts territorials d'aquest regne als seus fills a fi que els governessin, però sempre sota la obediència del seu germà i rei [[Garcia Sanxes III de Pamplona]], que fou qui detentà la [[potestas (poder)]] reial. Aquesta interpretació suposà l'obertura d'un intens debat amb el també historiador aragonès [[Antonio Durán Gudiol]], partidari de la interpretació tradicional, debat que han continuat després altres historiadors partidaris d'una o altra corrent, i que s'articula a l'entorn del concepte de reialesa de la [[Dinastia Ximena]] i de la categoria jurídica de regne.
L'historiador Roberto Viruete Erdozáin assenyala en primer lloc que Ramir sí va rebre efectivament la '''[[honor (propietat)]]''', però no de l'antic [[comtat d'Aragó]] del [[925]], sinó d'un espai geogràfic comprès entre les viles de [[Matidero]] i [[Vadoluengo]]; aquest conjunt territorial s'aproxima bastant a l'antic comtat d'Aragó, però en rebre aquestes terres, no se les denomina comtat d'Aragó, ni a Ramir se l'anomena Comte d'Aragó.
Continúa l'historiador Roberto Viruete Erdozáin assenyalant que Ramir mai no va rebre la '''[[dignitat (títol)]]''' reial, que detentà el seu germà el rei de Pamplona; és per això que Ramir sempre adoptà títols alternatius de l'estil «''Ramir, fill del rei Sanç''» (''Ranimirus Sancioni regis filius''), però mai s'intitulà obertament com a rei, doncs això hauria significat traïció contra el seu germà i legítim rei
Finalment l'historiador Roberto Viruete Erdozáin assenyala que malgrat que Ramir no va rebre del seu pare la '''[[potestas (poder)]]''', en termes pràctics sí que la exercí, doncs aconseguí el recolzament dels barons que el reconegueren com al seu sobirà i senyor en aquelles terres, és a dir, fou ell qui, a més de tenir la [[honor (propietat)]] del territori, fou ell qui el governà efectivament amb el concurs del barons.
Línia 96:
* A [[1035]]: ''ego Ranimirus, prolis Sancioni regis''<ref>Viruete Erdozáin, Roberto: Aragón en la época de Ramiro I. Colección diplomática: Documentos del reinado de Ramiro I de Aragón (foli 855); foli 868: ''[http://www.tesisenred.net/TESIS_UniZar/AVAILABLE/TDR-0211109-085431//TUZ_061_viru_ramiro.pdf Sancho III de Pamplona dona a su hijo Ramiro el territorio comprendido entre Matidero y Vadoluengo]''</ref>
* A [[1036]]: ''Ego Ranimirus, gratia Dei prolis Sancioni regis (...) Regnante impertore Ueremundo in Leione, et comite Ferdinando in Castella, et rex Garsea in Pamplino, et rex Ranimirus in Aragone, et rex Gundesalbus in Ripacorça''<ref>Viruete Erdozáin, Roberto: Aragón en la época de Ramiro I. Colección diplomática: Documentos del reinado de Ramiro I de Aragón (foli 855); foli 876: ''[http://www.tesisenred.net/TESIS_UniZar/AVAILABLE/TDR-0211109-085431//TUZ_061_viru_ramiro.pdf Ramiro I de Aragón da carta de arras
* A [[1046]]: ''Ego Ranimirus Sancioni regis filius (...) Regnante Domino nostro Ihesu Christo et sub eius imperium ego prefatus Ranimirus Sancioni regis filius in Aragone et in Superarbi seu in Ripacurça''<ref>Viruete Erdozáin, Roberto: Aragón en la época de Ramiro I. Colección diplomática: Documentos del reinado de Ramiro I de Aragón (foli 855); foli 949: ''[http://www.tesisenred.net/TESIS_UniZar/AVAILABLE/TDR-0211109-085431//TUZ_061_viru_ramiro.pdf Ramiro I concede a Sancho Galíndez la ingenuidad sobre todos los bienes que éste útlimo comprara o roturara en el reino de Aragón]''</ref>
* A [[1058]]: ''Ego Ranimirus, Sancioni regis filius (...) Regnante predictus rex Ranimirus in Aragone et in Superarbi sibe in Ripacurça''<ref>Viruete Erdozáin, Roberto: Aragón en la época de Ramiro I. Colección diplomática: Documentos del reinado de Ramiro I de Aragón (foli 855); foli 1097: ''[http://www.tesisenred.net/TESIS_UniZar/AVAILABLE/TDR-0211109-085431//TUZ_061_viru_ramiro.pdf Ramiro I de Aragón dona al monasterio de San Andres de Fanlo el cenobio de San Cucufate de Lecina]''</ref>
Línia 105:
* '''DOCUMENT FALSIFICAT''': A [[1042]]: ''ego Ranimirus gratia Dei rex''<ref>Viruete Erdozáin, Roberto: Aragón en la época de Ramiro I. Colección diplomática: Documentos del reinado de Ramiro I de Aragón (foli 855); foli 908: ''[http://www.tesisenred.net/TESIS_UniZar/AVAILABLE/TDR-0211109-085431//TUZ_061_viru_ramiro.pdf Ramiro I de Aragón dona al monaterio de San Juan de la Peña la mitad de la villa de Bagüés]''</ref>
* '''DOCUMENT FALSIFICAT''': A [[1042]]: ''Ego Ranimirus rex, Sancionis regis filius (...) Ego Ranimirus gracia Dei rex, iussi (...) tenensque culmen potestatis mee sub Dei iuvamine in Aragone, et in Suprarbi, et in Ripa Corça'' <ref>Arxiu Jaume I: [http://www.jaumeprimer.uji.es/cgi-bin/arxiu.php?noriginal=000950 Ramiro I d'Aragó ratifica les donacions efectuades temps enrere a Sásave i n'afegeix de noves]</ref>
* '''DOCUMENT FALSIFICAT''':
* '''DOCUMENT FALSIFICAT''': A [[1063]]: ''Ranimirus gloriosus rex et Sancius filius'' <ref>Arxiu Jaume I: [http://www.jaumeprimer.uji.es/cgi-bin/arxiu.php?noriginal=000952 Ramiro Ramiro I d'Aragó i l'infant Sancho fan unes donacions a l'església de Jaca]</ref>
* '''DOCUMENT FALSIFICAT''': A [[1063]]: ''Nos Ranimirus quamvis indignus rex Aragonum (...) Ego Ranimirus rex, hanc donacionem propria manu confirmo +. ''<ref>Arxiu Jaume I: [http://www.jaumeprimer.uji.es/cgi-bin/arxiu.php?noriginal=000953 Ramiro I d'Aragó i el seu fill l'infant Sancho, donen al bisbat de Jaca tretze esglésies de la ciutat i els seus voltants]</ref>
Línia 115:
|-
{{Gov pre| rows=1 | abans=[[Sanç III de Navarra|Sanç III de Pamplona]] |nota=(pare)}}
{{Gov tit| rows=2 | títol=Ramir, fill del rei Sanç |corona=
{{Gov pos | rows=2 | després=[[Sanç I d'Aragó i Pamplona|Sanç Ramires]] |nota=(fill)}}
|-
Línia 134:
|editorial = Anubar
|isbn= 84-7013-1818
|data='''1981'''
|ref= UBIETO 1981}} {{es}}
* {{Ref-llibre
|