Tongzhi
Tongzhi (en xinès: 同治; nom de naixement: Zaichun: nom de temple: Muzong)[1] (Ciutat Prohibida, Beijing, Xina, 27 d'abril de 1856 - Ciutat Prohibida, Beijing, Xina, 12 de gener de 1875) fou un emperador de la Xina. Va ser el vuitè emperador de la dinastia Qing.[2] Va regnar entre l'11 de novembre de 1861 i el 12 de gener de 1875.[3]
![]() ![]() | |
Nom de temple | ᠮᡠᡯ᠊ᡠ᠊ᠩ i 穆宗 ![]() |
---|---|
Nom pòstum | ᡶᡳᠯᡳᠩᡤᠠ ᡥᡡᠸᠠᠩᡩᡳ, 繼天開運受中居正保大定功聖智誠孝信敏恭寬明肅毅皇帝 i 繼天開運受中居正保大定功聖智誠孝信敏恭寬毅皇帝 ![]() |
Biografia | |
Naixement | (mnc) ᡯᠠᡳ ᡧᡠᠨ ![]() 27 abril 1856 ![]() Ciutat Prohibida (RP Xina) ![]() |
Mort | 12 gener 1875 ![]() Hall of Mental Cultivation (RP Xina) (en) ![]() ![]() |
Causa de mort | verola ![]() |
Sepultura | Qing Huiling (en) ![]() ![]() |
![]() | |
11 novembre 1861 – 12 gener 1875 (mort en el càrrec) ← Emperador Xianfeng – Guangxu → ![]() | |
Família | |
Família | House of Aisin-Gioro (en) ![]() ![]() |
Cònjuge | Empress Xiaozheyi Imperial Noble Consort Xianzhe Imperial Noble Consort Gongsu Imperial Noble Consort Shushen Imperial Noble Consort Dunhui ![]() |
Fills | cap valor ![]() |
Pares | Emperador Xianfeng ![]() ![]() |
Germans | Prince Min of the Second Rank Kurun Princess Rong'an ![]() |
ANTIGA | |||||||
3 Augustos i 5 Emperadors | |||||||
Dinastia Xia 2100–1600 aC | |||||||
Dinastia Shang 1600–1046 aC | |||||||
Dinastia Zhou 1045–256 aC | |||||||
Zhou Occidental | |||||||
Zhou Oriental | |||||||
Primaveres i Tardors | |||||||
Regnes Combatents | |||||||
IMPERIAL | |||||||
Dinastia Qin 221 aEC–206 aEC | |||||||
Dinastia Han 206 aEC–220 EC | |||||||
Han Occidental | |||||||
Dinastia Xin | |||||||
Han Oriental | |||||||
Tres Regnes 220–280 | |||||||
Wei, Shu i Wu | |||||||
Dinastia Jin 265–420 | |||||||
Jin Occidental | 16 Regnes 304–439 | ||||||
Jin Oriental | |||||||
D. Meridionals i Septentrionals 420–589 | |||||||
Dinastia Sui 581–618 | |||||||
Dinastia Tang 618–907 | |||||||
( Segon Zhou 690–705 ) | |||||||
5 Dinasties & 10 Regnes 907–960 |
Dinastia Liao 907–1125 | ||||||
Dinastia Song 960–1279 |
|||||||
Song del Nord | Xia Occ. | ||||||
Song del Sud | Jin | ||||||
Dinastia Yuan 1271–1368 | |||||||
Dinastia Ming 1368–1644 | |||||||
Dinastia Qing 1644–1911 | |||||||
MODERNA | |||||||
República de la Xina 1912–1949 | |||||||
República Popular de la Xina Des del 1949 |
República de la Xina (Taiwan) Des del 1945 | ||||||
Família
modificaÚnic fill viu de l'emperador Xianfeng i de l'emperadriu Cixi, va succeir el seu pare i va pujar al tron a l'edat de 5 anys (6 segons el mètode de càlcul xinès). Es va casar l'any 1872 amb l'emperadriu Xiaozhey (1854-1875) i no van tenir fills.[2]
Va tenir quatre concubines
- Consort Imperial Shushen (xinès: 淑慎皇貴妃) (1860–1905)
- Consort Imperial Zhuanghe (xinès: 莊和皇貴妃) (1857–14 abril 1921)
- Consort Imperial Jingyi (xinès: 敬懿皇貴妃) (1856–1932)
- Consort Imperial Ronghui (xinès: 榮惠皇貴妃) (1854–1933)
Regnat
modificaPer causa de la seva edat, el poder l'exercia un triumvirat encapçalat per la seva mare, l'emperadriu Cixi (de nom Yehe Nara), concubina de l'emperador Xianfeng, l'emperadriu Xiao Chen i el Príncep Gong (1833-1898), germà de Xianfeng.[2]
Tongzhi va assumir el control personal del govern l'any 1873 amb només 17 anys, però en general va tenir molt poca incidència en els aspectes polítics i oficials de la Cort. Un dels seus primers actes públics va ser la recepció als representants de sis països occidentals, on per primer cop a la història de la Xina, l'emperador no va obligar a fer el ritual del "kowtow" (agenollar-se i tocar amb el cap a terra com a signe de súplica davant l'emperador).[2]
Va morir a l'edat de 18 anys a causa, segons fonts oficials, d'una verola,[3] malgrat que algunes fonts mencionen la sífilis com a malaltia causant de la mort, i d'altres indiquen que va ser assassinat com a resultat de les intrigues de l'emperadriu Cixi.
Restauració Tongzhi
modificaDurant el regnat de Tongzhi es va produir una lleugera revitalització del govern dels Qing, procés conegut com a "Revitalització Tongzhi", en un moment on el govern estava molt condicionat pels múltiples conflictes heretats del govern anterior, amb rebel·lions internes al sud i al nord del país.
Durant la segona Guerra de l'Opi el Palau d'Estiu fou envaït per les tropes angleses i franceses i hagué d'acceptar les condicions imposades pels països occidentals en els tractats de Tianjin (1858)[4] i de Pequín (1860) pels quals es van obrir més ports xinesos als estrangers, va permetre la presència de delegacions diplomàtiques a la capital xinesa, l'activitat dels missioners cristians, i la legalització de la importació d'opi.[4] i es va donar per acabat el contracte d'arrendament de la península de Kowloon, cedint-la a perpetuïtat als britànics.[5] També es va cedir part de Manxúria a l'Imperi Rus i el drets sobre l'Ussuri Krai, una part del modern Krai de Primórie, el territori que corresponia a l'antiga província manxú de Tartària Oriental.
La restauració va seguir l'exemple de les dinasties Han i Tang, i les fites més destacades van ser:[2]
- Acabar amb la Rebel·lió dels Taiping (1850-1864) al sud del país, i la rebel·lió de Nian (1853-1868), al nord
- Acabar amb els moviments interns a Kueichou (1872), Yunnan (1873), Shensi (1873) i del Turquestan
- Millora de les finances públiques
- Potenciar la producció agrària amb la distribució de llavors i d'eines pel desenvolupament de noves zones de cultiu
- Fabricació d'armament segons criteris occidentals
- Adaptació de tecnologies occidentals i modernització del ferrocarril[3]
- Creació de l'Escola de llengües estrangeres (1862) i l'Escola per l'ensenyament de matèries científiques (Tung-wen-kuan) (1866)
- Les Drassanes a Shanghai (1862) i la Companyia de navegació a vapor (1872)[6]
També es va crear el "Zongli Yamen" com un Ministeri del Govern pels Afers Exteriors, sota la direcció del Príncep Gong.
Referències
modifica- ↑ Chaussende, Damien. La Chine au XVIIIe Siècle (en francès). París: Les Belles Lettres, 2013, p. 269. ISBN 978-2-251-41051-7.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 «Tongzhi» (en anglès). Enciclopèdia Britànica. Arxivat de l'original el 2021-01-15. [Consulta: agost 2015].
- ↑ 3,0 3,1 3,2 «We all living in the forbiden city. Gallery of historical characters. Emperor Tongzhi» (en anglès). [Consulta: agost 2015].
- ↑ 4,0 4,1 James, Bruce. Peace Treaty between the Queen of Great Britain and the Emperor of China (en anglès), 26 juny 1858.
- ↑ (anglès) Endacott, George Beer. Carroll, John M. [2005] (2005). A Biographical Sketch-book of Early Hong Kong. HK University press. ISBN 9622097421
- ↑ «Història de la Xina» (en anglès). Universitat d'Ottawa. [Consulta: agost 2015].[Enllaç no actiu]